МЕТОД ВИЗНАЧЕННЯ ОПТИМАЛЬНОЇ КІЛЬКОСТІ ЕКСПЕРИМЕНТІВДЛЯ МОДЕЛЮВАННЯ СОНЯЧНИХ ЕЛЕМЕНТІВ - ТКАЧОВ, АНДРІЙ (Herald of Khmelnytskyi National University. Technical sciences, 2025)
У роботі розглянуто метод визначення оптимальної кількості експериментів для побудови моделі сонячного елемента. Це дозволяє визначити точку максимальної потужності (Maximum Power Point, MPP), за якої потужність сонячного елемента є максимальною. Режим роботи сонячного елемента біля цієї точки сприяє підвищенню його коефіцієнта корисної дії. Сонячна енергетика, як відносно нова галузь, стрімко розвивається завдяки появі MPPT (Maximum Power Point Tracking) -контролерів, які значно підвищують ефективність сонячних систем завдяки постійному підтриманню режиму роботи сонячного елемента у точці максимальної потужності. Однак існуючі підходи до визначення MPP демонструють різну точність і потребують різної кількості вимірювань ВАХ, що призводить до додаткових витрат часу та ресурсів при їх реалізації. У роботі проаналізовано методи визначення MPP та виявлено недоліки деяких підходів, зокрема необхідність повторних вимірювань ВАХ при значних змінах освітлення. Запропоновано метод розрахунку мінімально достатньої кількості експериментальних точок для побудови математичної моделі напруги в залежності від освітлення із заданою точністю. В результаті дослідження визначено оптимальну кількість точок, необхідних для забезпечення точності моделі, що відповідає заданій похибці. Це дозволяє підвищити ефективність процесу моделювання та застосування сонячних елементів у реальних умовах. Отримані результати можуть бути інтегровані у сучасні MPPT-контролери, що підвищить ефективність і точність їх роботи. Метод також може бути застосований для розробки нових підходів до моделювання сонячних систем у динамічних умовах експлуатації.
Keywords: Сонячний елемент; МРРТ; Дисперсія; модель; коефіцієнт стьюдента