ПРОБЛЕМА АКУМУЛЯЦІЇ ВАЖКИХ МЕТАЛІВ ПРЕДСТАВНИКАМИ ФЛОРИ В УМОВАХ ІНТЕНСИВНОГО ЗЕМЛЕКОРИСТУВАННЯ - ТИХОНОВА, ОЛЕНА; МИХАЙЛОВА, ВІКТОРІЯ (Herald of Khmelnytskyi National University. Technical sciences, 2026)
У статті висвітлено нагальну проблему накопичення важких металів в культурних та дикорослих представників флори на фоні інтенсивного використання земель та зростання агрохімічного навантаження на ґрунти. Наведено огляд сучасних джерел надходження кадмію, свинцю, хрому, ртуті та інших токсичних елементів в агроекосистеми, зокрема в результаті тривалого застосування мінеральних добрив, пестицидів і меліорантів, а також забруднення від транспорту і промислових викидів.Розглянуті шляхи міграції важких металів у системі «ґрунт – рослина», зокрема їх біодоступність, поглинання коренем, транспортування в надземні органи і накопичення у врожаї. Продемонстровано, що інтенсивність накопичення металів залежить від фізико-хімічних властивостей ґрунту (рН, вміст органічної речовини, гранулометричний склад), умов живлення рослин та їх біологічних особливостей.На підставі узагальнених експериментальних даних показаний вплив підвищених концентрацій важких металів на морфологічні та фізіолого-біохімічні показники рослин. Зокрема, у разі дії кадмію висвітлено ступінь пригнічення фотосинтетичної активності, зменшення вмісту хлорофілу, білка в рослинах Lathyrus oleraceus.  Вказано на дисфункції основних обмінних процесів і зниження продуктивності культур через забруднення техногенними агентами.Приділено увагу методам моніторингу і біоіндикації як засобам оцінки стану агросередовища. Обґрунтована доцільність застосування сільськогосподарських культур і сегетальної рослинності як біоіндикаторів рівня забруднення, а також використання коефіцієнтів біоконцентрації і транспортування для кількісної оцінки ймовірності потрапляння металів у їжу.Сформульовано думку, що проблема накопичення важких металів комплексна і вимагає синтезу агрохімічних, фізіолого-біохімічних і екологічних досліджень. Перспективними є розробка моделей прогнозування накопичення металів у врожаї, удосконалення методів агроекологічного моніторингу та реалізація заходів, спрямованих на зниження біодоступності токсичних елементів у ґрунтах і мінімізацію їх переходу в готову продукцію.