ПРОБЛЕМА АКУМУЛЯЦІЇ ВАЖКИХ МЕТАЛІВ ПРЕДСТАВНИКАМИ ФЛОРИ В УМОВАХ ІНТЕНСИВНОГО ЗЕМЛЕКОРИСТУВАННЯ - ТИХОНОВА, ОЛЕНА; МИХАЙЛОВА, ВІКТОРІЯ (Herald of Khmelnytskyi National University. Technical sciences, 2026)
У статті висвітлено нагальну проблему накопичення важких металів в культурних та дикорослих представників флори на фоні інтенсивного використання земель та зростання агрохімічного навантаження на ґрунти. Наведено огляд сучасних джерел надходження кадмію, свинцю, хрому, ртуті та інших токсичних елементів в агроекосистеми, зокрема в результаті тривалого застосування мінеральних добрив, пестицидів і меліорантів, а також забруднення від транспорту і промислових викидів. Розглянуті шляхи міграції важких металів у системі «ґрунт – рослина», зокрема їх біодоступність, поглинання коренем, транспортування в надземні органи і накопичення у врожаї. Продемонстровано, що інтенсивність накопичення металів залежить від фізико-хімічних властивостей ґрунту (рН, вміст органічної речовини, гранулометричний склад), умов живлення рослин та їх біологічних особливостей. На підставі узагальнених експериментальних даних показаний вплив підвищених концентрацій важких металів на морфологічні та фізіолого-біохімічні показники рослин. Зокрема, у разі дії кадмію висвітлено ступінь пригнічення фотосинтетичної активності, зменшення вмісту хлорофілу, білка в рослинах Lathyrus oleraceus. Вказано на дисфункції основних обмінних процесів і зниження продуктивності культур через забруднення техногенними агентами. Приділено увагу методам моніторингу і біоіндикації як засобам оцінки стану агросередовища. Обґрунтована доцільність застосування сільськогосподарських культур і сегетальної рослинності як біоіндикаторів рівня забруднення, а також використання коефіцієнтів біоконцентрації і транспортування для кількісної оцінки ймовірності потрапляння металів у їжу. Сформульовано думку, що проблема накопичення важких металів комплексна і вимагає синтезу агрохімічних, фізіолого-біохімічних і екологічних досліджень. Перспективними є розробка моделей прогнозування накопичення металів у врожаї, удосконалення методів агроекологічного моніторингу та реалізація заходів, спрямованих на зниження біодоступності токсичних елементів у ґрунтах і мінімізацію їх переходу в готову продукцію.